Tiinalla
on hauskaa, Karisto 1969, s. 16
⌐ Anni Polva 1969![piirustus](/file/19539/K_CD_8_98.iso/iplanet/wwwatp~1.fi/chilias/kirjoi~1/pics/t21.gif/t21.png)
Juha oli
niin tΣynnΣ kiukkua, ettΣ oli haistavinaan
jokaisesta lauseesta haasteen ja kimpaantui
vΣittΣmΣΣn, ettΣ kyllΣ hΣn Tiinan
voittaisi, vaikka tyt÷llΣ ei olisi tukkaa
ollenkaan, vaan pelkkΣ vaseliinilla kiillotettu
kalju.
- SinΣ nyt olet kummallinen. En minΣ sillΣ
kiskomisella sinua tarkoittanut, vaan VeljeΣ.
HΣn ei anna minulle koskaan rauhaa. MinΣ pyysin
ΣidiltΣ, ettΣ saisin leikata tukkani kymmenen
sentin pituiseksi, mutta hΣn oli saada shokin,
ja isΣkin sanoi, ettΣ hΣn ei halunnut taloon
kahta poikaa. MeillΣ kai pelkΣΣvΣt, ettΣ
lyhyt tukka tekee minusta pojan, niin kuin
teillΣ luullaan pitkΣn tukan muuttavan sinut
tyt÷ksi.
He olivat hetken vaiti ja pohtivat,
ymmΣrsivΣtk÷ aikuiset oikeastaan yhtΣΣn
mitΣΣn, sitten Tiina alkoi purkaa omia
surujaan.
- Ne ei ymmΣrrΣ edes sitΣ, ettΣ minun
pitΣisi paastota ja laihduttaa itseΣni, tukasta
puhumattakaan. jos vihjaisenkin siitΣ, ne alkaa
heti kertoa erΣΣstΣ tuttavasta, joka laihdutti
itseΣΣn niin kauan, ettΣ hormonit menivΣt
sekaisin, eikΣ sille maistunut sen jΣlkeen
mikΣΣn ruoka, vaan se oli vietΣvΣ sairaalaan
moneksi viikoksi ja sy÷tettΣvΣ letkulla.
|